Зовсім ні.
Вони всі однакові.
З тілом усе гаразд.
Це нормально...
А все нормальне - красиве.
Ти приголомшливо добре відчуваєш жіноче тіло.
Ці провокуючі пози.
Ти була б першокласним фотографом у світі моди.
Тобі треба знайти модель,
зробити портфоліо для агентства.
Я порекомендую тебе редактору відділу з рослинництва.
Так, звичайно.
Їм завжди потрібні знімки троянд і кактусів.
Кактусів?
Ні.
Ти справді дуже добра,
але я краще буду офіціанткою чи сидітиму вдома.
І ти будеш задоволена сидіти вдома?
То що ж я робитиму,
фотографуватиму голих жінок?
Чому усі хочуть бачити фотографії оголених жінок?
Вони настільки цікаві?
Побачимося пізніше.
Ти сьогодні працюєш?
Так, я буду пізно. З тобою усе буде гаразд?
Так, думаю, так.
Добре.
Поїдемо зі мною в Амстердам через два дні.
Я бачила Амстердам.
Невже?
Мій друг присилав мені
листівку звідки.
Я приколола її в туалеті.
Ти не помітив?
Скажи мені, Франц...
Чому ти завжди везеш мене в інше місто?
Чому ми не кохаємося в Женеві?
Я вже говорив.
Сажи іще раз.
Тому що не зможу потім повернутися у ліжко до дружини.
Ти не можеш піти з одного ліжка до іншого?
Саме так.
Чому?
Мені здається, це принизливо для моєї дружини,
для мене і для тебе.
Можливо, це видається смішним,
але це саме так.
Мені треба іти.
Скажи, що поїдеш зі мною.
Я поїду з тобою.
Приємно тебе бачити.
Як справи?
Добре.
Усе добре.
Тереза приїхала з тобою?
Звичайно.
Добре. І як вона?
Так собі. Усе гаразд.
Вона шукає роботу.
Добре. Я б хотіла її побачити.
Звичайно. А ти як?
Гаразд.
Усе гаразд.
Добре.
Я зустріла іншого чоловіка.
Він найкращий чоловік, що я коли-небудь зустрічала.
Він розумний, красивий, добрий...
І божеволіє від мене.
Добре.
І він одружений.
Добре.
Тільки одне.
Він не любить мого капелюха.
Твій капелюх.
Від твого капелюха мені хочеться плакати, Сабіно.
Отож...
Я обізвуся.
Скоро побачимося.
Оголена жінка.
Так?
О, це ти!
Так.
Що?
Одна жінка сказала, що мені треба зробити...
кілька знімків оголеної натури.
Оголеної натури?
Саме так.
Для цього
краще спочатку вип'ємо.
Тримай келих.
Як Томаш?
Усе гаразд.
А ти з ним не бачилася?
Ні.
Поглянь на мене.
Угору.
Поглянь угору.
Роздягнися.
Що?
Тепер моя черга.
Я не люблю бути роздягненою.
Я...
Роздягайся.
Чекай.
Ні! Ні!
Поглянь на мене, Терезо.
Терезо, познайомся із Францом.
Це моя подруга із Праги,
ще одна божевільна.
Вона позує для мене.
Або я для неї, чи якось так.
Я пішов від неї.
Що?
Я пішов від своєї дружини.
Що вона сказала?
''Не забудь свій смокінг.''
Вона навіть допомогла спакувати речі.
Мені здається, ми досі друзі.
Мені треба повернутися додому -- забрати ще деякі речі:
книги, смокінг...
І я хочу переконатися, що з нею усе гаразд.
Ми не сварилися.
Я знаю, ти погодишся.
Потрібно жити у скляному будинку без секретів.
Більше не можна жити у брехні.
Потрібно жити у правді.
Сабіно, ти не заперечуватимеш,
якщо я тут залишуся на якийсь час?
Якщо тобі не важко.
Поки не зорієнтуюся.
Якщо так, то я...
Я повернуся завтра...
І...
О, Боже.
До зустрічі, Терезо.
Ще побачимося.
Послухай, Терезо...
Мені треба розпрощатися зараз з тобою.
Мені треба дещо зробити.
Сабіно?
Можливо, треба було б залишитися.
Досить бігти.
Досить покидати.
Франц був хорошим чоловіком.
Отож...
Що ти зараз збираєшся робити?
Піти.
Ах, Сабіно.
Я не знаю.
Я поїду...
мабуть, у Париж.
Або в Америку.
Приїдеш до мене.
Хочеш побачити Америку?
Колись.
Можливо, я бачу тебе востаннє.
Можливо.
Каренін.
''Томашу, я знаю,
мені треба було тобі допомогти, але я не можу.
Замість того, щоб бути твоєю підтримкою,
я твій тягар.
Життя дуже важке для мене,
і легке для тебе.''
''Я не можу стерпіти цю легкість, цю свободу.
Я не досить сильна.
У Празі
ти був потрібен мені для любові.
У Швейцарії
я залежу від тебе в усьому.
Що б сталося, якби ти мене покинув?
Я слабка.
Я повертаюся у країну слабких.
Прощай.''
''Пробач, але я забираю Кареніна.''
І ваш фотоапарат.
Ах, коньяк?
З тобою все гаразд?
Так.
А з Кареніним?
Теж.
Що збираєшся тут робити?
Знайду щось.
О, Томашу.
Томаш.
Мені не хочеться цього говорити.
Справді не хочеться цього робити.
Пам'ятаєш ту статтю, яку ти написав про царя Едіпа?
Як комуністичні лідери мають виколоти собі очі?
Так, я вже майже забув.
Але вони не забули.
Вони приготували цей лист...
щось ніби відмова від своїх слів.
Скажи, що помилився,
не так зрозумів...
Підпиши. От і все.
Не зрозумій це неправильно.
Вони не вимагають публічних заяв.
Вони просто передбачливі бюрократи.
Вони дали мені слово.
Вони нічого не друкуватимуть.
Томашу, ти мені потрібен.
Сподіваюся утримати тебе.
Ти не письменник і не спаситель країни.
Ти лікар. Вчений.
Ця стаття настільки тобі важлива?
Вона не може бути менш важливою.
Привіт, Томашу.
Привіт.
Томашу.
Привіт, Іржі!
Радий знову тебе бачити.
Як справи?
Дякую, добре.
Отже... ти підпишеш... той папірець?
Який папірець?
Гмм... ну, твою...
відмову.
Що ти знаєш про це?
Ти його читав?
Ні.
Але ти знаєш, як воно.
Хто тобі сказав, що я погодився?
Побачимося.
Припускаю, багато з них
підписали ці листи.
На них тримають досьє.
Вони знають, що це можуть опублікувати будь-якої миті,
отож, сидять тихенько, розумієш?
Вони більше нічого не можуть сказати.
Вони готові прийняти все.
Боягузтво поволі стає правилом життя.
Так, і у мене відчуття,
що всі були б раді, якби я підписався.
Усі... усі, крім мене.
Отже... що я можу для вас зробити?
Нічого, лікарю.
Я із Міністерства внутрішніх справ.
Нам шкода, що ви тут.
Ви один із найкращих нейрохірургів.
Тільки між нами --
можливо, мені не слід цього казати --
не всі погоджуються з цією радикальною тактикою
усунення кращих спеціалістів з їх посад.
Можна тільки пошкодувати через це.
Дозвольте?
Будь ласка.
У вас була дуже хороша робота в Женеві,
а ви повернулися у свою країну.
Ми дуже цінуємо це,
але ваше місце біля операційного столу.
Не можна не погодитися.
Усі згодні.
Тоді... скажіть мені, лікарю...
невже ви справді думаєте,
що комуністи мають виколоти собі очі?
Ви, хто зцілив так багато людей?
Це не те, що я мав на увазі.
Але всі це так зрозуміли.
Можемо тільки шкодувати.
Як ви могли дозволити, щоб люди думали,
що ви, лікар,
хочете позбавити людей зору?
Може, хтось підштовхнув вас на цю статтю?
Ні, ніхто.
Ви були знайомі із видавцями?
Ні.
Ви ніколи не спілкувалися?
Одного разу мене запросили обговорити статтю.
З ким ви говорили?
З одним із редакторів.
Як його звали?
Не пам'ятаю.
Не маю уявлення.
Як він виглядав?
Не пам'ятаю.
Говоріть правду, лікарю.
Він був високий...
із... коротким білявим волоссям.
Трохи зсутулений, гмм?
Можливо.
І як він реагував?
Що саме він сказав?
Попросив мене внести деякі зміни.
Отже...
можливо, вами маніпулювали, лікарю.
Використовували.
Хотіли ви того чи ні,
ваша стаття зробила свій внесок
в антикомуністичну істерію..
Ніхто не вимагає від лікаря розбиратися в політиці.
Але ми не можемо дозволити політично підозрілій людині
оперувати мозок.
У нас є інша декларація.
Я б радив її підписати.
''Ця випадкова помилка...
через поганий вплив з боку так званих інтелектуалів...
в жодному разі не ставить під сумнів
мою вірність Комуністичній партії
та повагу до Радянського Союзу.''
Звичайно, лікарю, це тільки пропозиція,
чернетка.
Якщо ви хочете щось змінити...
врешті-решт, це ваша заява.
Це просто листочок, щоб покласти у теку.
Ніщо.
Просто на той випадок, якщо хтось дорікне,
що ви працюєте тут.
Доброго вечора, ваша світлосте.
Чому його так називають?
Раніше він був послом у Відні.
Коньяк, будь ласка.
Ага.
Вам є 18?
Так.
Покажіть, будь ласка, документ.
Ух! П'яний.
Дайте мені випити.
Гаразд.
У вас гарні ноги!
Я дивився на вас на вулиці.
Будьте там. Я хочу дивитися на вас.
Я вас люблю!
Мадам.
Ви не маєте права подавати алкоголь неповнолітнім.
То був лимонад.
Думаєте, я не бачив,
що ви долили в його лимонад?
Про що ви говорите?
Я уже давно за вами спостерігаю.
Тоді будь вдячним, що дивишся на таку красу,
і тримай рота на замку.
Не втручайся.
Це твоя справа?
А це твоя справа, друже?
Ну...
Дякую.
Немає за що.
Цей чоловік весь час сюди приходить.
Він...
Він жахливо неприємний.
Пообіцяйте, що більше про нього не думатимете.
Обіцяю.
Мені подобається, як ви мені обіцяєте.
Що така гарна дівчина, як ви,
робить у цій жахливій частині Праги?
А що ви тут робите?
Я тут живу. Я інженер.
Просто випадково сюди зайшов.
Я живу зовсім близько.
Ви лікар, еге ж?
Так.
Можете зайти на хвилинку?
Мені треба мити вікна.
О, не хвилюйтеся.
Ідіть.
Заходьте.
Не хвилюйтеся через вікно.
Я скажу їм, що ви все зробили.
Келих вина?
Дякую. Було б непогано.
Сідайте.
Я так багато про вас чула.
Коли я побачила вас, то сказала собі:
''Який збіг обставин.
Він саме той, хто може мені допомогти.''
Звичайно, я заплачу за консультацію.
У мене болить спина
уже кілька місяців,
і я б хотіла
дізнатися вашу думку про це.
Роздягайтеся.
Повністю?
Повністю.
Це...
тут.
У чому справа?
Скажи мені, що не так.
Що не так?
Ти забув помити голову.
Про що ти, Терезо?
У твого волосся запах --
Чого?
Сексу з іншою жінкою!
Я думала, ти повернувся заради мене.
Я повернувся заради тебе, Терезо.
Тоді чому ти продовжуєш зустрічатися з іншими жінками?
Не знаю, що тобі сказати.
Знаю, знаю.
Ти пояснював тисячу разів.
Тисячу разів.
Є любов, а є секс,
а секс - це розвага, як футбол.
Я знаю, це просто.
Хотілося б тобі вірити, але...
Як можна кохатися не будучи закоханим?
Я не знаю.
Дозволь я спробую.
О, ні.
Ти б прогнав мене, якби я спробувала.
Я б хотіла бути такою, як ти...
нечутливою...
сильною...
Сильною.
Привіт.
Я саме намагалася --
Заходь.
Тут усе дуже просте.
Сподіваюся, ти не заперечуєш.
Ні, зовсім ні.
Це все твої книги?
Так.
Що будеш пити?
Що завгодно.
Вино?
Ні. Каву?
Так. Зараз приготую.
Дозволь зняти пальто.
Так.
Сідай.
Дякую.
Я дуже радий, що ти прийшла.
Я не хотіла приходити сюди.
Звичайно, не хотіла.
Тут хтось є,
за шторою.
Дурненька.
Розсунь штори.
Кажу тобі, дурненька.
Тоді чому ти не розсунеш штори?
Поглянь. Нічого.
І тут.
Я відчуваю, ти цього хочеш.
На що ти дивишся?
Але будь обачною.
Все було дуже добре підлаштовано --
молодий, провокучий п'яничка,
потім той інший,
що на тебе накинувся.
І нарешті третій, що завоював твою довіру,
просто тому що став на твій бік.
Інженер?
Так званий інженер.
Чому ти така злякана?
Тобі нічого боятися.
Але я ходила
до нього
зі своїм собакою і другом.
Він пригостив нас... кавою.
Звідки ти знаєш, що він там живе?
Вони використовують багато місць.
Біднувате житло як для інженера.
Ти знаєш, як вони діють
із закордонними дипломатами?
Гарна дівчина,
квартира,
прихована камера.
А потім шантажують бідолаху.
І він робить те, що йому кажуть.
Оце Відень 61-го.
Ось я,
за Кеннеді і Хрущовим.
Я позаду. Майже не видно.
Ви впевнені, що він із поліції?
Я ні в чому не впевнений.
Будь-хто може бути з поліції.
А може, твій інженер справжній.
Ах!
Хто знає...
Вони знають.
А тепер вони мають те, що хотіли.
Тепер ти боїшся.
Томашу.
Я не хочу тут залишатися.
Хочу поїхати геть,
покинути все.
Покинути все?
Знову?
Ми вже їхали звідси.
Були у Швейцарії. Потім покинули Швейцарію.
Тепер ти знову хочеш поїхати. Але чому?
Я не розумію.
Прага стала такою потворною.
Ні.
Я знаю, є інша причина.
Скажи мені, будь ласка.
Я хочу поїхати.
Наші паспорти забрали.
Нам нікуди їхати.
Ми нікуди не можемо поїхати.
А може, і можемо.
Мефісто виріс. Еге? Поглянь, поглянь.
Поглянь, Каренін.
Ось Мефісто.
Ах!
Фу.
Кареніну Мефісто подобається більше, ніж собаки.
Вона думає, що інші собаки дурні.
Знаєш, чому я люблю Мефісто?
Тому що він дуже тямущий,
але в той же час
нічого не знає.
Все ж він не розуміє,
що життя тут стало неможливим.
Нічого не залишилося.
Церкви не стало.
Випити пива ніде.
Якщо ви удвох колись передумаєте...
важко буде звідси вибратися.
Ми ніколи не поїдемо.
Допомогти?
Поглянь на Кареніна.
Мені не подобається, як вона біжить.
Так, маєш рацію.
Каренін, сюди.
Іди. Іди, дівчинко.
Ну ж бо.
Ходім.
Треба оглянути її.
Що це?
Це від ветеринара.
Результати аналізів.
І що там?
Рак.
Ну, поглянь. Дивися.
Як гарно пахне. Дивися.
Ну, Каренін.
Поглянь, Терезі теж подобається.
Поглянь.
Вона посміхається.
Ох, Каренін,
як добре, що ти знову їси.
Я була змушена любити свою матір.
Але любити собаку ніхто не змушував.
Знаєш, Томашу...
може... може, я люблю її більше,
ніж тебе.
Не більше.
Я маю на увазі краще.
Я її не ревную.
Я не хочу її змінити.
Я не хочу від неї нічого у відповідь.
Я не думаю, що слід чекати.
Якщо будемо чекати, вона зазнає страшного болю.
Так.
Маєш зробити це сам.
Так.
Поглянь.
Вона посміхається.
Тримай її і говори з нею.
Не бійся.
Не бійся, Каренін.
Там ти не відчуватимеш болю.
Там буде гарно.
Будуть корови, щоб поганятися.
І Мефісто теж там буде.
Мефісто там буде.
Не бійся.
Томашу!
Що сталося?
Плече.
Ляж. Ляж
Не так. Ну ж бо!
Повернися.
Пусти.
Ну ж бо!
Тримай руку.
Ти вивихнув плече,
зараз вправлю.
Буде боляче.
Готовий?
І ще.
Ще раз. Ну ж бо.
Оце так так.
Почуваєшся краще?
Твоя дружина страшенно гарна сьогодні.
Дурень. Тереза завжди гарна.
Так, знаю,
але сьогодні особливо.
Бачу тебе у цьому платті
і хочу з тобою танцювати.
Так! Усі їдемо танцювати!
Звичайно, але куди?
Я знаю куди.
Ми можемо поїхати у таверну Мілоша.
Це за 40 кілометрів.
Я поведу.
Я вип'ю.
Ми візьмемо тебе і Мефісто,
танцюючу свиню.
І всі жінки знепритомніють,
побачивши, як ці дві свині
заходять разом.
Ходімо!
Свиней не пускаємо.
Ну будь ласка!
У нього краватка!
Ні. Кожен, хто сюди заходить, має замовити випивку.
Тільки одну?
Ти чув, Мефісто?
Усім вина,
а йому пива...
Велике. Пільзенське.
Коли Мефісто п'є вино,
то божеволіє.
Для мене немає дівчат,...
крім тебе, Терезо.
Томашу...
Ні, ні. Мені не можна.
A...
Не можна. Я за кермом.
За кермом.
Послухай.
Чому б не тобі з Терезою не
провести тут ніч.
Завтра поїдете на вантажівці.
Агов!
Гарно.
Вибачте.
Привіт, Семе.
Для вас доставлено оце ось
із Європи.
Побачимося, Сабіно.
Побачимося.
Що це?
Погані новини?
Загинули друзі.
Поверталися, провівши ніч
у невеликому готелі,
їздили туди танцювати...
Ішов дощ...
гальма на їх вантажівці не спрацювали.
Загинули на місці.
Я була ...
Я була їх найближчим другом.
Дуже шкода.
Приходь до нас пообідати,
якщо матимеш бажання.
Томашу...
Про що ти думаєш?
Я думаю, який я щасливий.